Du valde en demon över din bror och se vad som hände.
Jag startade Apokalypsen och släppte ut Lucifer. Förlåt mig.
Jag skulle ge vad som helst för att ta tillbaka allt.
Jag vet.
Ska vi vara ett team måste båda få bestämma.
Spöa skiten ur allt framför oss.
Jag hänger med på det.
Jimmy?
- Jag sa att du skulle lägga dig. - Kan inte. Jag är död.
- Vad är det här? Ketchup? Äckligt. - Aj! Du är elak!
Dina föräldrar betalar mig för att vara elak. I säng. Nu.
Jag lägger mig om jag får känna på ditt bröst.
Jag skjutsar hem Amber. Vänta inte uppe.
Amber.
Francine!
© www.SweSub.nu
- Agenterna Page och Plant, FBI. - Vad för er hit?
- Vi behöver se Amber Greers kropp. - Jaså? Varför?
Det stod i polisrapporten att något klöste genom hennes skalle.
Läste ni inte obduktionsrapporten jag mailade i morse?
Vi hade en serverkrash.
Vi trodde hon hade blivit attackerad av en varg eller liknande. Men vi hade fel.
- Är det...? - Lösnagel. Vi fann den i tinningsloben
- Är det möjligt? - Gjorde hon det själv?
Hon klöste ur sin egen hjärna. Det måste tagit timmar och gjort ont som fan.
Det är möjligt. Välj en förkortning. Ocd, pcp. Allt uttalas samma: galen.
Min gissning, någon sorts fantomklåda. Ett extremt fall av det, men...
Det räcker med att man pratar om klåda, eller tänker på det.
Sen kan du inte sluta klia.
Några frågor kan verka underliga, så ha lite tålamod med mig.
Har ni märkt några kalla fläckar i huset?
Några konstiga dofter?
Vad letar du efter?
Jag vet inte än.
Det är du som är Jimmy?
Amber var din barnvakt? Mina barnvakter var värdelösa.
Speciellt mrs. Chancey. Hon brydde sig bara om två saker: Dynasty och läggdags.
- Såg du något konstigt den kvällen? - Nej, sir.
- Är du helt säker? - Jag skulle berätta, jag lovar. 100%.
Jimmy, jag...
- Jag vet att du ljuger. - Det gör jag inte.
Ska vi börja prata sanning, eller ska vi åka in till stan?
- Han hade lagt klipulver på hårborsten. - Man kliar inte ur hjärnan av lönnfrön.
Jag är öppen för andra teorier.
Ja?
Vi kommer direkt.
- Vad hände? - Elektrisk stöt av en lös kabel, kanske.
Hitills har vi inte hittat något. Mr. Stanley säger han såg det.
Det han säger låter helknasigt. Senil.
- Mr. Stanley? - Det var bara ett skämt.
- Jag visste inte att det fungerade. - Vad fungerade?
Allt jag gjorde var att skaka hans hand.
- Redo? - Kör hårt, Herr Trollkarl.
- Så där ja, grisen. - Vad i helvete?
- Det där skräpet ska ju inte fungera. - Den har inte ens batterier.
- Vad är det? Förbannade saker? - Låter bra. En mäktig häxa här i stan?
Finns det något samband mellan handskakaren och klipulvret?
En tillverkad i Kina, andra i Mexiko. Men de är köpta i samma affär.
Sam.
Välkommen till Trollkarlslandet. Den magiska och mystiska helgedomen.
Är du ägaren?
Sålt klipulver och handskakare på sistonde?
Ja, totalt en av varje. Det är inga storsäljare.
Vill ni köpa något, eller?
- Har du många kunder? - Ungarna handlar sällan.
De har hellre sönder saker. Allt de bryr sig om är sina iPhones.
Och vampyr-kyssarfilmerna. Det gör mig så...
Arg?
Ja, jag är arg. Butiken har varit mitt liv i 20 år.
- Allt kastas bort för ingenting. - Det är därför du hatar dem?
Du önskar du kunde göra något. Så du hämnas.
Med den här.
Någonting säger mig att han inte är en mäktig häxa.
Jag lägger tanden under kudden. Sen kommer tandfén och byter den mot 25 cent.
Så en galning kommer när jag sover och tar min tand?
Låter läskigt. Nej tack.
God natt, raring.
Var still. Du kan känna ett litet nyp.
- Jag uppskattar det, syster Fremont. - Kalla mig Jen.
Hur är det med tandlös? Är det Karius och Baktus som fått tag på honom?
Han var 1,80 m, 150 kg, vingar och rosa ballerinadräkt och att det var tandfén
- Han är yr efter allt smärtstillande. - Dörrar och fönster var låsta.
- Larmet gick inte igång. - Tandfén?
Och den la 32 stycken 25-centsmynt under kudden. En för varje tand.
Jag synar ditt knas och höjer. Några ungar är här för magsår,-
-från att ha mixat Pop Rocks med Cola. En annan killes ansikte fastnade så där.
Han höll för länge och det fastnade. De flyger in en plastkirurg.
Om man lägger ihop allting...
Jag har ingenting.
- Jag trodde havs-aporna var på riktigt. - Det är de, det är havsräkor.
Jag menar som i reklamen. Mamma apa lagar mat åt pappa apa.
Ap-barnen leker med hunden i ap-slottet. Jag var i och för sig bara 6 år.
Jag menar att det kanske är kopplingen.
Tandfén, Pop Rocks och Cola. Handskakaren. Lögner som barn tror på.
Nu blir det sanningar. Den som gör det här omskapar verkligheten.
Den har krafter som en gud. Eller som en Skojare.
- Med humorn av en 9-åring. - Eller som dig.
- Äter du fortfarande skinkan? - Vi har inget kylskåp.
Jag hittade nåt. Tandfén var här, Pop Rocks och Cola här.
Klipulvret, ansiktsfrysningen och handskakaren. Inom en radie av 3 km.
Mysko-Zonen där fantasin blir verklighet. Vad finns i centrum då?
Fyra tunnland åkermark och ett hus.
- Ligger vårat motell inuti cirkeln? - Ja. Vadå?
- Det är inte som jag tror, va? - Jag var uttråkad. Sköterskan var het.
- Du kan bli blind av det med. - 5 minuter, sen så kollar vi upp huset.
Använd inte min rakhyvel!
- Kan jag hjälpa er? - Hej. Vad heter du?
Vem vill veta?
FBI.
- Får jag se. Knackar ni aldrig? - Är dina föräldrar hemma?
- De jobbar. - Får vi ställa några frågor? Kolla runt?
- Jag vet inte. - Du kan lita på oss. Vi är lagen.
- Vad är det där? - Det kallas soppa. Man värmer och äter.
Jag vet. Det är bara...
- Jag lagade min mat med när jag var barn. - Jag är inget barn.
- Jag vet. Jag heter Robert. - Jesse.
- Har du ritat den här? - Det är tandfén.
- Ser tandfén ut så där? - Ja. Pappa berättade om honom.
- Berättade aldrig din pappa om tandfén? - Min pappa berättade andra sagor.
Tandfén är ingen saga.
- Vad vet du om klipulver, Jesse? - Det får en att klia ur sig hjärnan.
- Pop Rocks and Cola? - Blandar du så hamnar du på sjukhuset.
Du borde inte ha den där. Den kan ge dig en elchock.
Nej, det kan den inte. Den är uppskruvbar och harmlös. Inga batterier.
- Man får ingen stöt? - Nej. Ingen alls. Jag lovar.
Allt den gör är att skaka. Ganska larvig, egentligen. Titta.
Vad sa du att du hette?
- Vad i helvete...? - Jag fick en föraning.
Nu vet vi ju vem som förvandlar stan till Willy Wonkas värsta mardröm.
Allt han tror blir verklighet.
Tandfén ser ut som Belushi. Handskakaren ger stötar.
Men när man säger att den inte funkar så blir den en leksak igen.
Han vet antagligen inte att han gör det.
Hur gör han det?
Jag grävde upp det jag kunde om Jesse Turner. Det fanns inte så mycket.
Duktig i skolan, vann skolderbyt förra året. Men hör här.
Jesse är adopterad. Hans födelseattest var förseglad. Ingen pappa var skriven.
Jesses biologiska mamma heter Julia Wright och bor i Elk Creek.
Vad ni än säljer, så är jag inte intresserad.
Vi är inga försäljare. FBI-agenter Page och Plant.
Stoppa brickorna i brevinkastet.
Vad vill ni?
- Några frågor om er son. - Jag har ingen son.
Han föddes den 29e mars, 1998, i Omaha. Du adopterade bort honom.
- Vad vill ni veta? - Vi undrade. Var det en...
- Var det en normal graviditet? - Var det något underligt?
- Håll er borta! - Mrs. Wright. Vänta.
Vi vill bara prata.
- Ni är inte demoner? - Hur känner du till demoner?
Jag var besatt.
En demon tog kontroll över min kropp och jag skadade människor. Dödade människor.
- Det var inte du. - Jag var där.
Jag hörde en kvinna be om nåd, kände en flickas blod droppa över mina händer.
- Därför visste du om saltet. - Jag lärde mig under de nio månaderna.
- Så din son... - Hela tiden. Graviditeten. Födseln
Jag var besatt.
Natten då barnet föddes var jag ensam. Smärtan var förkrossande.
Jag skrek, men allt som hördes var ett skratt. För demonen var glad.
Den använde min kropp för att föda ett barn.
Men någonting ändrades. Demonen var kanske trött eller om smärtan hjälpte mig.
På nåt sätt återfick jag kontrollen.
Demonen jämrade sig inom mig, bankade emot min skalle.
Men jag visste...
Jag visste vad jag var tvungen att göra.
När jag blev ensam med barnet ville en del av mig döda det.
Men jag kunde inte göra det. Så jag adopterade bort det.
- Och flydde. - Vem var pappan?
Jag var oskuld.
Har ni mött min son? Är han mänsklig?
Han heter Jesse och bor i Alliance. Han är en bra grabb.
- Nu då? - Vi behöver hjälp.
- Jag ser att du fick vårat meddelande. - Tur att ni fann pojken.
- Vad ska vi göra med honom? - Döda honom.
Pojken är hälften människa, hälften demon. Men mer kraftfull än endera.
Andra kulturer kallar den här hybriden Cambion eller Katako.
Ni känner honom som Antikrist.
- Det var inte jag. - Vem la den där?
- Jag förstår inte. Jesse är Satans son? - Nej, givetvis inte.
Bibeln har fel om det där. Antikrist är inte Lucifers son. Det är ett demonyngel.
Ett av Satans största vapen mot himlen.
Om Jesse är en demonisk Haubits, vad fan gör han i Nebraska?
Demonerna har tappat bort honom. Men de letar.
- Och de förlorade honom för...? - Barnets förmåga döljer honom för alla.
Han har nåt sorts kraftfält omkring honom. Perfekt, problemet löst!
Med Lucifer fri så kommer han göra mer än att få leksaker till liv.
Något som drar till sig demonerna så de hittar pojken.
Lucifer kommer förvrida pojken så han passar sitt ändamål:
Pojken kommer förgöra himlens härskara.
Du säger att Jesse kommer förgöra änglarna?
Vi tillåter inte att det sker.
Ett ögonblick...
Vi är den schyssta sidan. Vi dödar inte barn.
Förut kunde du gjort vad som helst för att vinna kriget.
Saker förändras.
Vi kommer inte döda honom. Men vi kan inte lämna honom här heller.
Vi tar honom till Bobby. Han vet vad som behöver göras.
Det som hänt här är när han är glad. Ni kan inte ana vad som sker när han är arg.
Hur håller ni honom? Med en tanke så är han på andra sidan jordklotet.
Vi berättar sanningen.
Jesse är ämnad för den mörka sidan, men det har inte skett än. Om vi berättar.
Vad han är. Apokalypsen. Allt. Han kanske väljer det rätta.
Det gjorde inte du. Jag kan inte riskera det.
Fan.
- Ursäkta. - Ingen fara. Är du okej?
- Ja, jag är bara lite skakis idag. . Pratar man med Winchesters, så...
Känner du inte igen mig, raring? Vi hade många fina stunder tillsammans.
Du stal något från oss. Gömde det. Väldigt olydigt av dig.
Så vi höll uppsikt och väntade. De berättade vart han var, eller hur?
Det är dags att besöka våran son.
Var inte rädd. Jag ska inte göra dig illa.
- Mamma! Pappa! - Dina föräldrar sover.
Jag lovar att de inte vaknar förrän i morgon bitti.
Förlåt mig.
Var det en kille här? I trenchcoat?
- Var han eran vän? - Han? Nej.
Jag gjorde det där. Men hur?
- Du är en superhjälte. - Är jag?
Vem annars kan förvandla nån till en leksak? Du är Stålmannen.
Fast utan capen och platåskorna.
Vi jobbar åt en hemlig statlig byrå.
Vårat jobb är att hitta barn med speciella förmågor.
Vi tar med dig till en hemlig bas där du tränas att slåss mot ondskan.
- Som X-Men? - Precis som X-Men.
Killen vi tar dig till sitter faktiskt i rullstol. Du blir en hjälte.
Du räddar liv, får tjejen. Det låter väl roligt?
De ljuger.
Stanna där, drömprinsen. Jag kan inte skada dig. Order.
Dig uppmutrades jag att skada.
- Låt honom vara! - Jesse. Du är vacker.
Du har din fars ögon.
- Vem är du? - Din mamma.
- Nej, det är du inte. - Du är hälften människa.
- Hälften oss. - Hon menar demon, Jesse.
De du kallar dina föräldrar, de ljög också. Du är inte deras.
- Mina föräldrar älskar mig. - Du är ensam hemma för de älskar dig?
De sa att tandfén var verklig, att leksaker kan skada dig och andra lögner.
De älskar dig så mycket att hela ditt liv är en lögn.
Du visste att du inte var deras, att du var annorlunda. Alla har ljugit.
De är inga FBI-agenter.
Och du är ingen superhjälte.
- Vad är jag? - Mäktig. Du kan få allt, göra allt.
Lyssna inte, Jesse!
De behandlade dig som en unge. Ingen litade på dig. De ljög. Blir du inte arg?
Ser du? Det gör dig arg.
Jag säger sanningen. Vore det inte bättre om det inte fanns några lögner?
Följ med mig. Vi kan starta om. Tänk dig en värld helt utan lögner.
Hon har rätt, vi ljög för dig. Men jag ska berätta sanningen.
Jag vill bara säga...
Sluta!
- Jag vill höra vad han har att säga. - Du är starkare än vad jag trodde.
Vi ljög för dig, förlåt. Här är sanningen.
Jag är Sam Winchester. Det där är min bror, Dean.
- Vi jagar monster. - Förutom när du är ett monster.
Kvinnan där heter Julia. Hon är din mamma.
Men saken inom henne, saken du pratar med, är en demon.
Allt han gjort är att berätta lögner.
- Bestraffa honom. - Sitt ner och var tyst!
Det är ett sorts krig mellan änglarna och demonerna. Och du är en del av det.
Jag är bara ett barn.
Du kan gå med henne. Ingen kan stoppa dig.
Gör du det kommer miljoner människor dö.
- Är det sant att jag är hälften demon? - Ja. Men du är även hälften människa.
Du kan göra det rätta. Du har ett val.
Men väljer du fel, så kommer det förfölja dig resten av ditt liv.
- Varför berättar du det här? - Jag vill tro att någon kan välja rätt.
Jag kunde det inte.
Försvinn ifrån henne.
- Hur gjorde du? - Jag bara gjorde.
Grabben...
Du är skithäftig.
Kommer hon bli bra?
Så småningom.
Sanningen är att han är lite av en kompis.
- Kan du förvandla tillbaka honom? - Han försökte döda mig.
Han är en schysst kille. Han var bara förvirrad.
Det har varit en lång natt. Vi pratar om det senare.
Vad händer nu?
Vi tar dig till ett säkert ställe där du kommer tränas att strida.
Om jag inte vill strida, då?
Du är mer kraftfull än något vi tidigare sett.
- Det gör dig till... - Ett missfoster?
Till vissa, kanske. Men inte till oss. Vi är lite av missfoster själva.
- Jag kan inte stanna här, eller hur? - Nej. Demonerna vet var du är nu.
- Jag åker inte utan mamma och pappa. - Vi vet att familjen är viktigast.
Vill du ta med dem, så är vi med på det. Men det kommer bli farligt för dem med.
- Vad menar du? - Våran pappa tog med oss överallt.
- Var är han nu? - Död. En demon dödade honom.
När du väl går med i striden så är du med till slutet. Vinst eller förlust.
- Vad ska jag göra? - Det måste du bestämma.
Jag vet att det inte är rättvist.
Får jag gå till mina föräldrar? Jag behöver ta farväl.
Visst.
Han har varit däruppe länge.
- Han är borta. - Var?
Jag vet inte. Jesse gjorde alla som levde normala igen. Sen försvann han.
Vad står det?
Han försvann så föräldrarna hålls säkra. Han älskar dem och ber om ursäkt.
- Hur hittar vi honom? - Med hans krafter går det inte.
Om han nu inte vill bli funnen.
- Tror du Jesse kommer bli okej? - Jag hoppas det.
Vi förstörde hans liv genom att berätta sanningen.
Vi hade inget val.
Jag börjar förstå varför föräldrarna ljuger för deras barn.
Få dem att tro att det värsta är att blanda Pop Rocks och Cola.
Skydda dem mot riktig ondska, så de känner sig säkra när de ska sova.
Betyder det att man måste ljuga, så får det vara så.
Ju mer jag tänker på det, ju mer önskar jag att pappa ljugit för oss.
Ja, jag med.
Översättning: Robfors © www.SweSub.nu